Kingdom of Rallia

Rallijské královstí převzalo své jméno po Rallijských kmenech žijících na jeho území během druhé a třetí éry.

Historie
Království vzniklo na území po rozpadu Cledaxijské říše. Svou silou se téměř rovnalo Konstantinově Arkadijské říši muselo se však potýkat s neustálými nájezdy barbarských horských kmenů z jihovýchodu. Tuto situaci Konstantin využil k upevnění své moci nad jinými územími.

Vyhlášení nezávislosti
Po více než 700 letech relativního klidu se útoky horských kmenů začali opět stupňovat. Bylo potřeba soustředit stále větší počty vojáků na hranicích a nakonec byla odvolána i velká část východní armády z hranic s Korvulským chanátem. Toto rozhodnutí pobouřilo Arkadijského císaře, který požadoval okamžité přesunutí všech jednotek zpět.

Většina Rallijců touto dobou již zcela ztratila důvěru v Arkadijskou ochranu. Roku 758 5E vypuklo veřejné povstání. Rebelové obklíčili prokonzulský palác v hlavním městě a požadovali okamžitou rezignaci prokonzula. V případě že by do města dorazila arkadijská armáda byli rebelové ochotni od svých požadavků ustoupit, neboť by se tím vyvrátili pochyby o Arkadijské neschopnosti chránit Rallijskou provincii. Nic takového se však nestalo a po týdenním obléhání prokonzul na žádost Arkadijského senátu skutečně rezignoval. Místo něj byl jako hlava státu dosazen Reynard II de Galiret, který byl právoplatným dědicem prvního Rallijského krále. Následovala dlouhá jednání s Arkadijskou říší. Ta měla vyřešit územní spory a budoucí diplomatické vztahy mezi oběma národy. Po téměř měsíci byla podepsána Tevonijská smlouva, která měla, mimo jiné, za následek vznik Tevonijské republiky na území Tevonijskýho soustroví a města Ektopolis.

Následky
Rallie byla jedna z posledních Arkadijských provincií nespadající pod Cerijskou kulturu. Její odtržení říši značně oslabilo a na dlouho dobu ukončilo jakékoliv šance na její expanzi. Císař Claudius IV Sebastos byl, pod tlakem senátu, nucen přejít na plně defensivní politiku. Ta přetrvala téměř 150 let až do Korvulských válek.

De Galiret uzavřel dohodu o neútočení s Korvulským chanátem a zároveň defensivní alianci s Visostrickým královsvím.

Zrušení smlouvy
Král Emilian III de Galiret a Císař Diomedes II Sebastos vynaložili velké úsilí aby zlepšili vzájemné vztahy svých národů. Naplánovaly královskou svatbu ve které se měla Emilianova dcera Isabella provdat za Diomedova syna Konstantina. Když však za podezřelých okolností Isabella v létě roku 904 5E beze stopy zmizela tato možnost zanikla. Emilian III v zimě téhož roku onemocněl záhadnou nemocí a vládu převzali jeho dva synové.